![ryzhenko](https://vn.mk.ua/wp-content/uploads/2023/09/ryzhenko.jpg)
Незважаючи на вдалі атаки на кораблі Чорноморського флоту, його потенціал з початку вторгнення фактично залишився тим самим. Сьогодні головну морську загрозу для України становлять дві групи кораблів – ракетні та десантні.
Коли Сили оборони України впритул підійдуть до узбережжя Азовського моря, спротив ворога може посилитися, зокрема, за допомогою кораблів-носіїв ракет “Калібр” “Каракурт”, яких, за задумом окупанта, тут має бути три. Для завдавання ракетних ударів до них можуть приєднатися й інші. До атак на позиції ЗСУ ворог може задіяти десантні кораблі. Зараз Україна має власні “Нептуни” та “Гарпуни”, а також морські дрони, тому ворог вже не почувається на морі так впевнено. Проте конче потрібні кораблі, катери та ракетна зброя для ВМС. Таку думку в ексклюзивному інтерв’ю OBOZREVATEL висловив експерт Центру оборонних стратегій, капітан запасу першого рангу ВМС України Андрій Риженко.
– За інформацією Військово-морських сил ЗСУ, станом на ранок 4 вересня країна-окупант Росія мала у Чорному морі вісім кораблів на бойовому чергуванні. Носіїв ракет “Калібр” на той час не було. Але питання не стільки в “Калібрах”, скільки в тому, яким на сьогодні потужним є флот країни-агресора в акваторії Чорного моря? Як на нього впливають нові можливості українського ВПК?
– Відверто кажучи, потенціал Чорноморського флоту з початку російської агресії фактично не змінився. Так, відомо про знищення чи пошкодження 19 надводних кораблів, але зараз основна загроза формується двома групами кораблів. Це ракетні кораблі, передусім кораблі-носії “Калібрів”, фрегати 11356, корвети типу “Буян”, а також нові корвети типу “Каракурт” та підводні човни. Всі вони фактично як були, так і є.
Була інформація про пошкодження фрегатів, того самого фрегата “Адмірал Макаров” та “Ессен”, але зараз вони знову в строю і знову стріляють ракетами. Щоправда, стріляють вони з більш захищених позицій поблизу Криму чи Новоросійська. Вони вживають більше заходів безпеки під час виходу, тому що є загроза для них атак нашими морськими дронами.
Ще одна проблема для них – недостатня кількість ракет “Калібр”. Вони дуже багато їх постріляли минулої осені і зими, залишилося їх небагато, але вони є. Останній випадок масового застосування таких ракет був 6 серпня, коли вони фактично одночасно запустили 20 ракет “Калібр”. На щастя, 17 з них збила наша ППО.
Є ще й старі радянські кораблі, які несуть ракети “Москіт”. Це також дуже загрозливі протикорабельні ракети. Вони можуть бути використані проти суден, які намагаються зайти в наші порти.
До речі, росіяни натякнули на це, коли в липні проводили навчання і стріляли однією такою ракетою в північно-західній частині Чорного моря. Нібито було вражено наш колишній український корабель, який був захоплений у Криму. Можливо, це був корвет “Тернопіль”. Таких кораблів у Росії є щонайменше чотири одиниці.
Є інформація про те, що два ракетних “Каракурти” будуть добудовані на Керченському заводі і введені до складу Чорноморського флоту до кінця року.
Наступна група кораблів, які становлять для нас небезпеку, – це десантні кораблі. Їх також стало менше. Було 13. Після того, як був серйозно пошкоджений “Оленегорський горняк”, який навряд чи вдасться відремонтувати до бойового стану, їх стало 11.
Ці кораблі можуть висаджувати десант, але наразі це малоймовірно через те, що для цього немає операційних умов. Але у разі нашого просування на узбережжя Азовського моря вони можуть здійснювати вогневе ураження наших військових підрозділів, особливо десантними кораблями 775. Вони мають систему, подібну до системи БМ-21 “Град”.
До речі, подібну практику вони застосовували, коли захоплювали місто Маріуполь. Тоді вони заганяли десантні кораблі та стріляли цими системами по наших захисниках міста. А в кожного корабля на борту є 320 некерованих ракет.
Отже, ці дві групи кораблів як були, так і є.
Що змінилося в нас за період війни? Ми отримали ракетні системи “Нептун” і “Гарпун”. Через це росіяни зараз не заходять у північно-західну частину Криму, якщо не мають повітряного прикриття – систем ППО чи літаків. Але так вільно, як раніше, вони вже не почуваються.
Плюс морські дрони. Вони дали нам можливість проєктувати силу набагато далі, ніж ракетний комплекс. Були удари і по Севастополю, і по Новоросійську, і по Керченському мосту. Але тут є кілька застережень.
По-перше, застосовуючи морський дрон, дуже важливо використовувати фактор несподіванки. Тому що від нього можна організувати оборону. Після перших випадків росіяни вживають додаткових заходів, щоб захищати свої бази і кораблі.
По-друге, щоб дрону дістатися Новоросійська, фактично потрібно 24 години. Морські дрони нормально працюють по нерухомих цілях, але якщо ціль рухається, то є серйозні обмеження. Можливо, дрони потрібно застосовувати із засідок. Наприклад, ми знаємо, що з якоїсь бази регулярно виходять кораблі чи підводні човни, отже, дрон може очікувати і нападати.
Але дрони не вирішать усіх питань. Як на мене, дрон – це складова концепту москітного флоту. Йдеться про невеликі катери чи кораблі розмірами 20-50 метрів, які вирішують комплекс завдань морської безпеки у ближній морській зоні. Для нас це північно-західна частина Чорного моря, а в перспективі – Азовське море – на відстані 40-100 морських миль від узбережжя.
Отже, дрони добре вписуються в цей концепт. Але все одно Україна потребує кораблів та катерів для ВМС. Передусім нам потрібні носії ракетної зброї, вони можуть бути також безекіпажні. Такий катер може вийти в певну точку на відстані від узбережжя та запустити ракету.
Наприклад, якщо росіяни випускають по судну в Одесі ракету з мису Тарханкут, то ракета летить 4 хвилини. Водночас дрон подолає цю відстань за 6 годин. Вже не кажучи про Новоросійськ. Отже, щоб протидіяти, нам також потрібна ракетна зброя.
Нам потрібні також амфібійно-ударні катери, щоб здійснювати рейди морської піхоти Сил спеціального призначення на місцевості, яка захоплена противником, насамперед це коси, острови, узбережжя. Дуже добрим варіантом був би американський катер Mark VI, який ми планували отримати ще до вторгнення.
Щодо ракетних катерів, то була розмова про катери британського виробництва P50-U. Але ці розмови припинилися. Ми будуємо власні корвети, які, напевно, не побачимо до закінчення війни.
– Ви сказали, що нам потрібна ракетна зброя. Ми сподіваємося на те, що нам дадуть ракети ATACMS, винищувачі F-16, які також є носіями ракет. Чи допоможе саме така зброя для того, щоб завдавати великої шкоди Чорноморському флоту ворога?
– ATACMS – це сухопутна ракета. Вона застосовується з системами M270 MLRS чи HIMARS. Звичайно, сучасні військові операції мають об’єднаний характер. Під час звільнення узбережь Криму, Приазов’я такі удари сприятимуть звільненню територій. Усі питання вони не вирішать, але це буде дуже слушна допомога.
F-16 – це сучасні літаки, оскільки постійно проводиться їхнє оновлення. Вони також можуть бути корисні для морської безпеки, тому що вони можуть застосовувати ракети “Гарпун”. Якісь літаки можуть здійснювати прикриття, якісь будуть запускати ракети.
Але без надводного флоту ми нічого не зробимо. Це показує практика і досвід. Особливо важливо для нас зараз турбуватися про те, що у разі звільнення Приазов’я нам треба одразу брати під контроль всі наші порти на Азові, а також територіальні води. Це дуже важливо. Потрібно, щоб були плавзасоби, які ми могли б перекинути туди для виконання цих завдань.
У північно-західній частині Чорного моря також дуже важливе розмінування та контроль морської ділянки. До речі, морські безпілотники можуть бути дуже корисними саме в варіанті протимінних. Вони набагато дешевші за протимінні кораблі і можуть виконувати фактично ті самі завдання в межах ближньої морської зони. Узбережжя біля наших портів, на Одещині, мілководні. Там глибини до 50 метрів. Вишки Бойка, острів Зміїний тощо.
– Останнє уточнення щодо Азовського моря. Коли наші Сили оборони вийдуть на узбережжя, яка небезпека може бути з моря? Ми розуміємо, наскільки ворог укріпив свій “суходольний коридор” у Крим, але що він має в морі?
– Там формується азовський військово-морський район, туди мають увійти три кораблі “Каракурт”. Один там вже є, він несе 8 ракет “Калібр”. Він вже стріляв по Україні двома ракетами. Тож, можливі ракетні удари.
Крім того, до цих ударів можуть доєднатися інші російські кораблі з “Калібрами”, які перебувають у Каспійському морі. Їх там чотири одиниці, на кожному по 8 “Калібрів”.
По наших частинах, що вже перебувають у приморській ділянці, можуть завдавати ударів десантні кораблі системами залпового вогню. Їхня дальність становить близько 25 км. І, звичайно, можливо, що перед відступом росіяни можуть просто замінувати фактично усі підходи до портів тощо. Це також серйозна загроза.
Отже, вже зараз треба думати, як максимально зменшувати ці загрози і як на них реагувати.